EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
ROM DOMSTOLARNAS HÖGSTA RÅD
DEN 21 MARS DOM
Redo?
Nej.
Bättre sent än aldrig.
Klänningen, menar jag.
Den klär dig.
Mina herrar, alla reser sig, rätte kommer in.
Idag kallas disciplinära avdelningen i Högsta rådet
för beslut om begäran om avstängning
av åklagare Guerra Elena.
Åklagare Guerra, när hon fick veta att Angelica Petroni, ett mordoffer,
var hennes biologiska dotter,
avstod inte sina uppgifter som åklagare.
Högsta rådets disciplinära avdelning beordrar...
hennes avstängning som magistrat
och sätter förhandlingsdatum i frågan
till den 20 september, nuvarande år.
Låt oss läsa beslutet.
I det italienska folkets namn,
utifrån artikel 530 i strafflagen...
frikänner Assize-domstolen...
Monaco, Linda för de brott som tillskrivs henne
och återkallar försiktighetsåtgärden att hålla henne gripen,
för omedelbar frigivning.
Det är inte rätt! Det var hon!
Det är skamligt! Ni äcklar mig!
PROCESSEN
Fru Monaco!
-Fru Monaco! - Fru Monaco, hur mår du?
-Fru Monaco! Ge oss ett uttalande! - Hur mår du?
Fru Monaco, hur mår du?
Domstolen trodde inte på Zaias vittnesmål.
Rättvisa har skipats. Idag är en ljus dag.
Det enda mörka är Angelica Petronis riktiga mördare,
som tyvärr ännu går fri. Jag är ledsen för Maurizio och Paola Petroni.
Tack för allt. Det räcker. Förlåt.
Den riktiga mamman är Elena Guerra. Vad tycker du om henne?
Som de säger: "Ingen kommentar".
-Vem är mördaren? Har du nån aning? - Tack. Det räcker.
-Vi gör inga uttalanden. - Fru Monaco, ett uttalande.
- Berätta… - Vad ska du göra nu?
Ta mig härifrån.
De avgör om ett halvår.
Under tiden är jag avstängd.
-Och rättegången? - Frikänd.
-Men det finns en ljusglimt. - Jaså?
Du har semester.
Jag har precis gått i pension.
Jag har bett dem ta bort min livvakt.
Vi är fria. Vi kan...
stanna i Rom, varför inte?
Jag måste tillbaka, men. Kanske en annan gång, pappa.
Så, vart ska jag köra dig?
Tillbaka till fängelset.
Är du säker?
Ja, jag är säker.
Fru Monaco...
din turamulett.
-Vill du se om allt är där? - Jag har redan allt.
Ja.
Skriv under här, tack.
Det var ett nöje.
- Hej. - Hej.
Hur mår du?
I bästa fall, hamnar jag på det mest avlägsna åklagarkontoret om ett halvår.
- I värsta fall får jag söka nytt jobb. - Så varför kom du?
För att få veta hur mycket jag påverkade domen.
Jag borde inte berätta.
Jag vet.
Om du inte hade gett mig kvittot, hade det slutat annorlunda.
Okej, tack.
Men du gjorde rätt.
Du fick en oskyldig frikänd.
Tänk inte på det mer.
Jag ska försöka.
ULTRALJUD ÄR BOKAT TILL DEN 27 MARS KL. 16,30.
- ÄR DET OKEJ FÖR DIG? - OKEJ.
Är du klar med renoveringen?
Nej, jag la ner det.
Varför?
Jag... Jag vet inte.
Det som höll mig igång var vetskapen
att Linda Monaco hade dödat henne
och att hon skulle få sota för det hon gjort.
- Jag fick dig att tro det. Förlåt. - Det är inte ditt fel.
Jag vill släppa Angelica...
men jag måste få veta vem som dödade henne.
Jag kan inte.
Är allt bra?
Vad gör du?
Sluta.
Rör dig inte.
Om du vill komma hit, måste du svara på mina frågor.
Vad är första frågan?
Allt du gjorde från början...
var väl för att komma hit, eller hur?
Ja.
Kommer du ljuga för mig?
Det har jag aldrig gjort.
Varför skulle jag börja nu?
Det skulle såra mig.
- Men hur många skor har du? - Inte nog.
Försök klappa händerna.
- Varför? - Försök klappa händerna.
- Wow. - Det är ett hus fullt av hemligheter.
Jag känner mig iakttagen.
Du har fel, för det är bara du och jag.
Och din pappa?
Bryr du dig om min pappa?
Det gör du inte. Det är det som oroar mig.
Det är sant, han använde horor...
för att köpa några tjänster.
Och det var fel av honom att hota Angelica,
men han dödade henne inte.
Är du övertygad om det?
Ja.
Är det ett problem?
Du bad mig att inte ljuga, så ja, det är ett problem för mig.
Ska du gå?
Linda, jag är övertygad om att det var han.
Jag vill inte vara här, jag...
Jag vet inte. Kan du inte ha fel?
Kan du inte ha fel?
Jag tror inte det.
För att du bryr dig om honom...
Självklart gör jag det.
Men inte dig.
Härligt.
Jag kanske älskar dig.
Därför blir jag ledsen...
och jag blir ledsen om du går
och lämnar mig ensam i kväll.
Och nästkommande kvällar, kanske.
- Jag är ledsen. - Lämna mig inte ensam.
Elena!
Jag kommer!
Kom och titta.
Han var ett av nyckelvittnena i rättegången mot Linda Monaco.
- Titta. - Redan på listan över misstänkta
för utpressning, är Nicola Tomei nu också misstänkt
i mordet på Angelica Petroni.
De hittade nåt i hans hus.
Det är fortfarande inte klart vilket vapen som använts eller hur brottet gick till.
Men Tomeis alibi,
stöttat av åklagare Elena Guerra i rättegången mot Linda Monaco,
- sopas bort av nya bevis. - Det var han.
Så hypotesen om en ny rättegång för Petronimordet tar form.
Låt oss höra åklagare Antonio Caputo.
...stöttad av åklagare Elena Guerra i rättegången mot Linda Monaco,
sopas bort av nya bevis.
Så hypotesen om en ny rättegång för Petronimordet tar form.
Jag ville inte väcka dig.
...åklagare Antonio Caputo.
Bevisen som hittades i Tomeis hem är starka, styrkande.
Vi är säkra på en snabb lösning på ett mord
som har skakat vår stad.
- Hur många förhandlingar väntar du dig? - Jag vet inte.
"Ge tusen röster en välkommen nyhet..."
Hur löd...
Shakespeares citat? Jag minns inte.
Mitt minne är…
Men det är första delen som räknas.
Var det Tomei?
Det var du som först fick reda på honom. Du hade rätt.
Och du, genom att välja Ruggero som min försvarare.
Så, vad säger du?
Är jag också frikänd?
Du lyckades, åtminstone i första instans.
Det räcker för mig.
- Så... - Varför inte?
Kom. Ta nycklarna.
De öppnar många dörrar.
Ja?
- Hej, Antonio. - Hej.
- Har du en minut? - Så klart, sätt dig.
Tack.
- Jag antar att du vill veta om Tomei. - Ja.
Vad kan jag säga...
Du hade fel om samtalen, visade det sig.
Så han lämnade festen och kom tillbaka?
Tydligen. Telefonen var ju avstängd, trots allt.
Hur insåg du att det var han?
Angelicas ryggsäck.
Han hade gömt den på en mezzanin. De Lucas team hittade den.
Man söker bevis på utpressning och se vad som dyker upp.
Varför skulle han ha den?
Hur ska jag veta det? En fetisch, kanske.
Killen är knäpp. Inget han säger låter rimligt.
Antingen fick han nervsammanbrott eller så spelar han psykiskt sjuk.
- Hej. - Hej.
Gud, så kallt.
- Hur mår du? - Det gör jag inte.
Berätta allt.
Jag hörde den officiella versionen, men ryktena, då?
Ryktet säger att han gjorde det.
De hittade till och med ryggsäcken.
Läste du Tomeis rapporter?
- Låt oss säga att jag tittade på dem. - Och?
Han förnekar det, men...
han är förvirrad. Han motsäger sig själv hela tiden.
Jag tror att han är oskyldig.
Nej. Kalla det instinkt.
Ja, men han hade ett föremål i huset som bara mördaren kunde ha,
och kvittot visar att Linda var där inne.
Jag vet.
Men sanningen är att jag undrar vad fan som hände den kvällen.
Enligt min åsikt, vet Barone.
- Prata med honom. - Varför skulle han prata med mig?
Han fick vad han ville.
Prova du. Lita på mig.
Ska jag lita på dig?
När har jag nånsin gjort fel?
Det var Linda.
Och det här är mötesrummet.
Fint, va?
En gåva till dig.
Så trevligt.
- Vad är det? - Öppna det.
Har du köpt en pyjamas?
Tänk vad fint den skulle sitta på dörren.
Men hänger du upp den, behövs en symbolisk gest.
Så här?
Är det så du behandlar din arbetsgivare?
Ruggero, allt du ville ha finns här.
Inga fler mord, inget mer blod, en massa pengar.
Kom igen, Ruggero.
Nu sluter vi fred.
Se, så vackert.
Tänk på hur roligt vi kan ha här i Rom, min hemstad.
Ja, det kan vi.
På ett villkor.
Du vet att jag avskyr villkor.
Men eftersom det är du... Kör.
Du är den nya Lorenzi, den som fixar saker.
Jag tror att Lorenzi var där.
Han dödade Angelica Petroni på Monacos order,
sen tog han en souvenir att placera ut vid rätt tillfälle.
Var det du?
Tror du verkligen att jag la ryggsäcken i den nollans hus?
Svara bara ja eller nej.
Du kände platsen, du hade varit där.
- Du är paranoid. - Kanske.
Men om jag måste gå med i familjen, behöver jag känna till medlemmarna.
Jag la inte ryggsäcken där.
Och det finns inga helgon i familjen,
men inga mördare heller.
Ruggero, titta var du är.
Titta på kontoret.
Det är allt du nånsin önskat. Din dröm besannades.
Njut av det.
Det är bara en liten prick,
men vi hör redan hjärtat.
Men hur långt gången är jag? Kan du säga exakt?
Ja, sex veckor.
- Hej. - Hej.
Är allt bra?
- Ska vi gå? - Vart?
Nu är det dags.
Dags för vad?
För att ta reda på om du är rädd för vatten ännu.
Kom igen.
- Men varför? - För att jag säger det. Ge mig handen.
Kom igen.
- Sätt en fot här. - Vänta.
Hur går det?
Bra.
Men snälla, kör långsamt.
Det var väl inte så svårt?
Ja, jag menar…
Vi måste övervinna våra rädslor,
förr eller senare.
Du kanske har rätt.
Men även att leva med dem och inte glömma hjälper.
Det hjälper mig förstå vem jag är.
Två sätt att se det.
Två sätt att leva på.
Det var hon som höll ihop oss.
Och nu när hon är borta…
Men vi älskade väl varann?
Mycket.
Det är över med Stefano.
Jag måste börja om, ensam.
Jag är less på att fly.
Och du vill börja om här?
Det var här hon tillbringade sina sista stunder.
Och jag ville komma hit med dig för att...
situationen är densamma som för flera år sen,
- och även det jag också måste säga. - Vilket betyder?
Minns du senast vi var här?
Självklart, menar du...
Det är ingen slump att jag tog en alkoholfri öl.
Det är goda nyheter.
Vems är det?
Jag vet inte, och det är mindre goda nyheter.
Har du berättat för nån av dem?
Låt oss säga att de har rätt att inte veta nu.
Vilken röra.
Jämfört med förra gången, är det skillnad.
För jag är äldre?
Att du säkert behåller det.
Ja, det gör jag.
- Nej! Jag tar den. - Tänk inte ens tanken.
Jag har bestämt mig. Jag betalar.
Ursäkta ett ögonblick.
Ursäkta. Klockan är 19,22.
Men här står det 20,22. Hur kommer det sig?
Vi ställer inte om för sommartid.
- Vad gör du här? - Din telefon är avstängd.
Jag har rast.
Ville du berömma mig?
Linda frikändes på grund av bevis jag gav Ventura.
Jag hittade ett kvitto i hennes plånbok från baren på Palazzo Te.
Den visade att hon tog en drink under de 11 minuterna,
men bevisen är falska.
Jag fick precis veta det. Kvittot visar fel tid.
Linda beställde drinkar kl. 23,00, när hon kom dit.
- Och? - Hon frikändes enbart därför.
Jag ville berätta det, eftersom du nu bor med henne.
Det angår inte dig.
Linda dödade Angelica och hennes pappa täckte upp för henne.
- Som jag har sagt från början. - Rättegången är över, Elena.
Inte för mig.
Säg att ett bevis gav henne alibi. Se hur hon reagerar.
Eller är du rädd att göra det?
Hej.
Jag är glad att du är tillbaka. Jag kan inte vara ensam här.
Jag är här.
Kan du hjälpa mig?
Tack.
- Är allt okej? - Självklart.
Vill du berätta?
Vad?
Vart du tar mig på middag. Det är vår första middag.
Vill inte förstöra överraskningen.
Du är så vacker.
Du med.
- Är du redo? - Ja.
Så?
Det är underbart. Det är gigantiskt.
Jag kan ha ett stort kontor där.
Det finns också plats för olika medarbetare, så... Vi får se.
Gillar du det eller inte?
Självklart gillar jag det. Hurså?
Jag vet inte... Är du säker på att allt är okej?
Nej, det är inte okej.
Du är för elegant för det här stället.
- Det är sant, det kraschar med dig. - Men nej, jag mår bra. Det är mitt ställe.
Tack för att du tog med mig hit.
- Vad säger du? - Det var inte uppenbart.
Varsågod. Aubergine parmigiana. Vår specialitet.
En dag kanske du kan lära mig hur man gör.
Jag är ingen skicklig kock, men jag kan jobba hårt.
Ja, så klart!
Hon är trevlig.
För hon misstänker äntligen att det är en seriös relation.
Är det så?
Jag trodde inte att jag kunde bli glad igen.
Det roliga är att ibland förstår jag det inte ens.
Hej då. Hur som helst, gillar de dig.
Jaså?
- Nej! - Gjorde du dig illa?
Nej... Mina skor gick sönder.
Vi kastar bort dem.
Nej, de är min turamulett.
- Du har många fler. - Nej! Vi lagar dem.
Sen behåller jag dem, för de ger tur.
- Herregud, barfota... - Bilen skulle vara här.
- Stenarna. - Vänta.
- Jag håller i dig. - Jag tappar balansen.
Varsågod, madame.
Vet du varför...
varför du blev frikänd?
För att du är duktig.
Elena Guerra hittade ett kvitto
som bevisade att du var inne...
vid midnatt.
Bra gjort av henne.
Jag får skicka blommor.
Varför berättade du det?
Ville du inte det?
Du litar inte på mig.
Det är inte det.
Det verkade rätt... att du fick veta.
Är du säker?
Självklart.
Hallå?
Har du tid?
Vad vill du?
Hur många gånger har du granskat fakta?
Varje minut, varje dag,
och även idag, under ett års tid.
När jag utredde Claudio,
undrade jag varför han och Angelica hade slutat ringa varandra
i november.
Angelica hade en annan telefon, med kontantkort,
från november, när de startade eskortringen.
Hon använde den för att prata med honom,
men den 3 mars hamnar hennes vanliga telefon och Claudios inom samma område,
samtidigt...
- Jag måste berätta en sak. - ...kl. 19,20.
- Jag är gravid. - Hon ville sluta.
- Hon hade fått veta att hon var gravid. - All heder åt dig.
Du är en skit!
Jag vet att du inte bryr dig, men jag behåller det. Fattar du?
Jag vill inte göra vad de gjorde mot mig.
- Vad gjorde de med dig? - Adopterade bort mig.
- Igår träffade jag min riktiga pappa. - Vad?
Vill du veta mer? Min riktiga mamma är advokat.
Vad sägs om att jag berättar saker för henne?
Det kan du inte.
Du får se!
Det kanske gick till så.
Claudio vill att hon ger bort barnet, men övertygar henne inte.
Så han ringer Monaco.
Det var han som ledde eskortringen.
Claudio var bara hans springpojke.
Monaco kunde inte låta Angelica avslöja alla...
Ja, jag träffade henne. Hon är galen.
Du förstår inte. Hon ringer en advokat. Vad gör vi?
Monaco inser läget
och under tiden kommer Angelica till Palazzo Te.
Kanske träffar hon Tomei och säger att han inte får mer av henne,
för nästa dag är det över
och han kan säga vad han vill.
- Vänta! - Låt mig vara!
Jag ska vanära er alla.
Det ger jag fan i! Nolla.
Ännu ett skäl för honom att dra med Claudio den kvällen.
Linda och Angelica träffades där inne, sen hände det där ute,
på baksidan av byggnaden, otillgängligt för allmänheten.
Vid midnatt, mer eller mindre.
Hon vill gå och aldrig komma tillbaka.
Hon har fått nog.
Linda ser henne gå ut...
Och nåt klickar.
Hur vet du det?
Jag ställde frågan.
Jag sa att du räddade henne.
Att kvittot bevisade att hon var inne vid midnatt,
inte utanför och dödade Angelica.
Och för en sekund, var hon förvånad.
- Hallå? - Ivan?
Angelica, var är du?
Tomei åker till hotellet för att utpressa Claudio...
- Skojar du? - Du hörde mig. Försvinn!
- ...medan Angelica skickar iväg Zaia. - Angelica!
Colombo hör dem bråka…
Angelica, jag vill bara prata med dig.
Angelica! Kom hit, bitch!
Kom igen. Vi går.
Jag tror att Monaco hade gett Lorenzi en order,
där du automatiskt hade fel.
Lorenzi kom inte senare, han var redan där,
och väntade på att döda henne.
Han gömde sig utanför, i trädgården, vid Angelicas skoter,
men kunde inte förutse att nån annan skulle mörda henne
när han skulle göra det. Hans chefs dotter.
Jag försökte föreställa mig vad de kunde ha pratat om.
Om Angelica provocerade henne eller om hon bara var rädd.
Vi får aldrig veta.
Jag vill bara prata med dig.
Angelica!
- Kom hit, bitch! - Vad fan vill du?
Vad vill du ha av min man?
Pengar? Hur mycket? Säg hur mycket?
Vem tror du att du är?
Hon kanske knuffade henne, Angelica kanske snubblade och ramlade.
Varför tror du det?
Angelica hade inget spår på sig.
Det fanns inga tecken på kamp, åtminstone inget allvarligt.
Och för hur hon dödades,
måste hon ligga på marken när hon träffades.
Varför det?
Mordvapnet.
Den där kartongen...
som stängdes när Linda greps och aldrig öppnades igen.
Vem tror du att du är?
Jag är gravid, din bitch.
Pappa…
Hon hade på sig dem under min första utfrågning.
Och under förhöret också.
Hon tog av dem i fängelset
och de blev kvar där.
I ett år.
Tolv centimeter klack.
Tunn och vass.
Jag tror inte att det var överlagt och det var så det gick det till.
Sen ringde hon sin pappa.
Han ringde Lorenzi, som kom ögonblick senare.
Det var Lorenzi som kastade kroppen i vattnet.
Jag tror det.
Ge mig skon. Ge mig skon!
Försvinn. Jag tar hand om allt.
Lorenzi städade upp platsen.
Han tog Angelicas ryggsäck, vilken kom till nytta, eller hur?
Men han kunde inte se cigarettfimpen i vasen.
Nej, han var för upptagen med kroppen.
Det förklarar varför Linda inte hade spår på sig när hon återvände till festen.
Men det här är bara teorier.
Det finns nåt mer.
Klacken gick av.
Jag har erbjudit att få skon lagad.
Jag har beställt ett nytt par.
Det är mordvapnet, Elena.
Materialet är poröst,
Det behåller spåren, även om man tvättar det flera gånger.
Angelicas DNA finns på klacken.
Jag gjorde en jämförelse i labbet.
Jag kunde inte ha gjort det utan DNA: et jag tog av dig.
Det visade sig användbart.
Allt var perfekt: jobb, kärlek...
Så, varför ställde du frågan?
Jag gillar inte att göras till åtlöje.
Vad tänker du på?
Dagen de hittade kroppen.
Jag blev inbjuden att prata om mitt yrke inför femte-klassare.
Jag sa att man håller sig till fakta för att undvika personliga skäl.
Annars hade jag inte varit bra på att hitta sanningen.
Tror du ännu på det?
Så fort jag förstår det, vet jag om jag vill fortsätta som åklagare.
Om de låter mig göra det, såklart.
Du? Tvivlar du?
Bra! Okej!
Det är en bra utgångspunkt för resten av ditt liv.
Och du? Vad har du för planer?
Nu när jag kastat bort mitt livs chans? Inga planer.
Men jag löste fallet.
"Jag löste fallet." Vi gjorde det.
Jag har också gjort min del.
Okej då. Tillsammans.
Vad är tidsfristen för att överklaga?